Mentalist /'men-t3-list/ substantiv
Cineva care foloseşte acuitatea, hipnoza şi/sau sugestia.
Un manipulator abil al gândurilor şi al comportamentului.
- Bună, Tommy. - Bună.
Bună dimineaţa, dle Jane.
- Totul e pregătit. - O zi bună.
Da, şi ţie. O zi bună.
Bună dimineaţa tuturor.
Ce e aşa de bun la ea?
Poftim, ia un dosar.
- Unitatea este iarăşi auditată. - Nicio problemă.
Să pun nişte lapte în asta şi mă apuc de treabă.
"Nicio problemă". Ce-a apucat-o?
Adică de ce nu e cinică şi blazată ca tine?
I-ai observat relaxarea limbajului trupului,
impresia generală de satisfacţie emoţională?
Da.
E interesată romantic de cineva.
- De cine? - N-aş putea spune.
Nu, se concentrează asupra muncii, asta e tot.
Atunci trebuie să presupun că bărbatul care a sărutat-o afară
- făcea o greşeală jenantă. - Ce? Cine a sărutat-o?
Nu i-am reţinut numele.
E probabil acel cap-pătrat de la personal.
O urmăreşte ca pe o cloşcă.
- Cum arată? - Lisbon!
- Cum urmăreşti o cloşcă? - Ştii despre ce vorbesc.
"Prin apropiere e o bombă foarte mare".
"Eşti suficient de deştept să o găseşti?"
Altă ameninţare cu bombă.
- A treia pe anul acesta. - Nu apare şi pe telefonul meu.
De obicei nu vin prin BIC,
dar pentru asta sunt exerciţiile.
Scria: "Eşti suficient de deştept să o găseşti?"
- Cred că mă viza pe mine. - Sigur că tu crezi asta.
Linişteşte-te. Ar putea fi o păcăleală.
S-ar putea.
- Unde este echipa de genişti? - Sunt pe drum.
Poliţia a cercetat clădirea.
Până acum, nu au găsit nimic.
"Eşti suficient de deştept să o găseşti?"
Ascultă, dacă într-adevăr Jane este vizat,
nu vreau să...
Hei! Jane!
Jane, opreşte-te!
Minelli.
- Da, dle. - Jane!
Să vă explic ce s-a întâmplat. Jane a primit un SMS.
Scria: "o bombă foarte mare".
O bombă foarte mare poate fi transportată
doar într-o maşină mare.
Nu au spus "în sediul BIC". Ci prin apropiere.
Ergo, în parcare. Simplu.
Exact. Ţi-au dat o ghicitoare simplă.
- Vor să găseşti bomba. - Dacă există vreuna.
Ar putea fi doar o păcăleală, cum ai spus tu.
Da, dle. Îl aduc înapoi într-o clipă.
Încerc, dle. O clipă.
Îl aduc înapoi într-o clipă.
Hei! Lisbon!
Am găsit-o!
O, nu.
Trage în ea! Trage în ea cu arma!
Nu pot! Nu avem timp! Haide!
Jane, haide, să mergem!
Haide, Jane! Jane, fugi!
Vorbesc serios, haide!
Jane! Fugi, fugi!
Sunt bine. Tu te simţi bine?
- Da, da. - În regulă.
Vin imediat la tine. Am nevoie urgent de o ambulanţă!
Nu, nu e nevoie de ambulanţă. Mi-a intrat doar ceva în ochi.
Nu văd.
Nu văd!
The Mentalist Sezonul 1 Episodul 16
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Eşti norocos, dle Jane.
- Putea fi mult mai rău. - Da, asta îmi spuneţi cu toţii.
Dar de ce nu pot vedea, doctore?
Ai suferit o contuzie moderată
cu pierderi de memorie pe termen scurt,
dezorientare, dureri de cap
şi, desigur, orbire temporară.
Probabil din cauza micilor cheaguri de sânge
din vasele sanguine din jurul ochilor, indicând un D.V.C.
sau dizabilitate vizuală corticală.
Cât timp îi va fi afectat văzul?
E greu de spus.
Puterea de vindecare a trupului este imprevizibilă,
dar în mod normal durează între 48 şi 72 de ore.
Ar trebui să aşteptăm să vedem ce se întâmplă, ca să spun aşa.
Umor. Grozav.
Tuturor le place un doctor spiritual în clipele grele.
Am auzit suficiente. Credeţi că puteţi discuta
- afară, vă rog? - Dle Jane, e ceva temporar.
Văzul îţi va reveni şi te vei întoarce la muncă,
dar va fi nevoie de timp şi de răbdare.
Am timp, dar mi-am pierdut de mult răbdarea.
- Eşti în viaţă. Fii recunoscător. - Dar sunt, crede-mă, sunt.
Dacă mă scuzi, voi veni mai încolo.
Mulţumesc, doctore.
Voi face şi mai rău dacă nu încetezi să te iei
- de cei care încearcă să te ajute. - M-ai ciupit.
- Cum se simte? - Ia ghici. E un pacient dificil.
Cine-ar fi crezut?
Nu sunt un pacient dificil. Ea e un vizitator dificil.
Ce ai aflat?
Victima este James Medina, 44 de ani, broker la Bursă, din Highlands.
Duba nu era a lui. Ieri a fost raportată furată.
Încercăm să aflăm tot ce se poate despre Medina.
Întrebarea este dacă e posibil
să fi fost într-o misiune sinucigaşă bizară?
Nu. L-am privit în ochi.
Era un om care clar nu voia să se afle acolo unde era.
Cel care a făcut asta voia
să îl văd pe James Medina murind în teroare.
- Aproape ai murit şi tu. - Dar nu asta era intenţia.
Atunci?
"Tu urmezi" era scris pe fruntea omului.
De ce?
Nu ştiu de ce.
- Vei fi bine. - Da, probabil.
- Vom afla cine a făcut asta. - Bine.
Vă rog, nu vă priviţi aşa.
Cum? Nu ne poţi vedea.
Pot simţi. Vă simt mila.
Te rog. Vrei să termini?
Ne întoarcem.
Pe mai târziu, omule.
Mulţumesc, Rose.
Bine.
Te iubesc.
Fii cuminte cu mătuşa Rose, bine?
Promiţi?
Pa.
Ce copii drăguţi.
Mulţumesc. Jim i-a iubit foarte mult.
Îmi pare rău, dnă Medina,
dar trebuie să vă punem câteva întrebări despre soţul dv.
Nu părea preocupat, tulburat de ceva neobişnuit?
Preocupat, da, dar nu era nimic neobişnuit în asta.
Soţul meu era agent la bursă,
iar în zilele noastre meseria asta este ca a unui parior profesionist.
Şi banii personali?
Nu-l lăsam pe Jim să ne joace banii la Bursă.
A pomenit de vreun client nemulţumit?
Ştiţi câţi clienţi
şi-au pierdut banii în ultimele şase luni?
Mulţi oameni sunt furioşi şi dau vina pe brokerii lor.
A primit scrisori cu ameninţări, telefoane, emailuri.
Ceva mai precis? A menţionat vreodată vreun nume?
Era un fost coleg, Terry Andrews.
A venit pe la noi de câteva ori. Era foarte ameninţător.
Mulţumesc.
Terence Carter Andrews, 46 de ani,
a lucrat doi ani la Lynch-Halstead
în programul de brokeri juniori.
Fişa lui fiscală arată că a lucrat ca paznic
la câteva companii de securitate
care se ocupă de sistemul de la State Capitol.
- Era angajat? - Lucra acolo?
Aşa scrie. Avem şi datele din cazierul lui.
Violenţă domestică şi două acuzaţii de condus sub influenţa alcoolului.
Ăsta e el?
Unde lucrează acum?
Este manager de relaţii cu clienţii la o chestie numită Hype.
Tu, micuţă domnişoară, poţi intra.
Scapă de partenerul de dans. E prea mătăhălos.
Fă-te pierdut, pufosule!
Eşti Terence Andrews?
Ce vreţi?
Ţi se spune Terry sau Terence?
Mi se spune dl Andrews.
Cineva l-a ucis astăzi pe James Medina. Asta te duce cu gândul la ceva?
Da.
Aş vrea să îi cumpăr făptaşului o sticlă de brandy franţuzesc.
- Îl urai pe faţă, nu? - Da.
Credeţi că am avut vreo legătură cu asta?
Da, ne-a trecut prin cap.
Vino la secţie să răspunzi la câteva întrebări.
Nu prea cred. Ştiţi de ce? Pentru că nu am făcut-o eu.
- Haide, să mergem. - Lasă-mă în pace!
- Acum ţi-o cauţi şi tu? - Nu, mulţumesc.
Înapoi. Lăsaţi-l să respire. Distracţia s-a încheiat.
Te simţi bine, dle Andrews?
Tu nu ar trebui să fii în spital?
- Nu. - Ba da.
Nu, s-au săturat de mine. Nu îi pot învinovăţi de nimic.
Ofiţerul Powell a fost drăguţ şi m-a adus aici.
Mulţumesc. Cred.
- Distracţie plăcută, dle Jane. - Da.
Hai. Vorbeşte cu iubitul tău. Nu mă deranjează.
- De ce ţi-e ruşine? - Nu îmi este...
- Ce naiba... - Recomandarea doctorului.
A zis că mi-ar fi cel mai bine dacă m-aş întoarce la muncă.
Ba nu. A zis că ai insultat tot personalul
- şi ai fost o mare pacoste. - Şi ce?
Nu poţi face asta.
Ce era să fac,
să stau acolo să ascult programele TV?
- Mâncarea era oricum groaznică. - Ai nevoie de odihnă.
- Trebuie să muncesc. - Eşti orb.
Nu e nicio problemă. Celelalte simţuri mi s-au ascuţit.
Sunt super ascuţite. Sunt ca Daredevil.
Dacă mă scuzaţi...
- Bine. - Bine.
Ascuţite.
Unde erai ieri dimineaţă?
Tura mea la club se termină la 03:30.
M-am întors acasă, m-am uitat puţin la televizor
apoi m-am culcat.
Am dormit până pe la 11:00.
- Poate cineva confirma asta? - Nu. Locuiesc singur,
de când prietena m-a părăsit când mi-am pierdut slujba.
Scuze. Nu mă băgaţi în seamă.
Jane?
Ce e asta?
E orb.
Da.
Scuze.
Tare, nu?
Deci l-ai ucis pe James Medina?
Dacă l-am ucis pe James Medina?
La naiba cu el.
Nu l-am ucis. O puteam face
şi aş fi vrut să o fac, dar nu l-am ucis.
Ce faci?
Ne-am mai întâlnit?
Nu.
Şi ce s-a întâmplat?
De ce te-ai certat cu Medina?
Eram broker junior în compania unde lucra el.
Şi se lua de mine de luni întregi.
Am luat jobul pe care îl voia nepotul lui.
Oricum, i-a căzut un plic de pe birou.
"Ridică-l", a zis el. Pur şi simplu, "ridică-l".
Nu cred.
"Ridică-l singur", i-am zis eu.
Mare chestie.
Dar el probabil şi-a pus în cap
să pocnească din degete
şi să îmi distrugă viaţa.
Te pot ţine de mână?
Ai degete de artist.
Moi.
Nu face asta.
Mi-a plăcut să vorbim, Terry. Ai grijă de tine. Îi puteţi da drumul.
Nu decizi tu.
Nu am zis că trebuie să îi daţi drumul.
Am zis că puteţi, dacă vreţi.
- Doar e nevinovat. - Mulţumesc.
- Jane? - Ce tare ai vorbit. M-am speriat.
De câte ori trebuie să îţi spun
să nu mai întrerupi aşa interogatoriile?
Îmi pare rău.
O clipă.
Ce faci?
Cum să ştiu dacă văd sau nu dacă sunt bandajat?
Să vedem.
Păi?
Întuneric beznă.
Îmi pare rău.
Nu contează.
Nu Andrews a făcut-o.
- Ai simţit asta cu superputerile tale? - Da.
E plin de furie,
dar nu pare temător, vinovat, plin de mânie ucigaşă.
Astea au un iz de amoniac.
Furia lui e clară.
- Cu miros de lămâie. - De lămâie?
Chestia cu orbirea chiar funcţionează.
Fără ochii mei,
îmi pot folosi mai bine celelalte simţuri.
Grozav. Hai să îţi croim un costum de supererou.
Cum vrei să ţi se spună?
Ce faci?
Vreau să îţi simt trăsăturile feţei când zâmbeşti.
Care e treaba, şefule?
Medicii legişti să caute urme de reziduuri de la explozibili.
- Dacă e curat, poate pleca. - Aşa vom face.
Încă sunt convins că există o legătură
între Medina şi mine, aşa ca înainte să îmi faci
acel costum de supererou pe care abia îl aştept
- mă duci să îi vizitez văduva? - Poate.
Mulţumesc. Şi, din întâmplare,
astăzi miroşi deosebit de bine.
Simt şi un iz de scorţişoară? Lisbon?
Ceaiul e în faţa ta, dle Jane.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Dnă Medina, nu vrem să vă reţinem de la treburile familiale.
Trebuie doar să vă mai punem câteva întrebări în plus.
Înţeleg. Vă ajut... cu plăcere.
Pot simţi ce cămin cald şi primitor este acesta.
Regret pierderea suferită.
Cred că făptaşul îşi stabilise ţinta
pe soţul dv. şi pe mine. Nu ştiu de ce,
dar există o legătură între noi.
Trebuie să vă întreb, ne-am mai întâlnit cumva?
Din câte ştiu, nu.
Ar fi un mare deranj să îmi arătaţi
câteva dintre lucrurile personale ale soţului dv.?
Bijuterii, ceva ce folosea des?
Niciun deranj. De ce?
Dacă aş putea atinge un obiect personal
poate aş simţi ceva legat de el.
Bine. Scuză-mă.
Mulţumesc.
- Să simţi ceva legat de el? Ce joc faci? - Doar intră în horă.
Trebuie să exersez treaba asta cu atinsul lucrurilor.
- A trecut ceva vreme. - Nu vei rămâne orb pentru totdeauna.
Sigur că da, pentru că lucruri rele ca acestea nu se pot întâmpla.
Sau măcar nu atât de des pe cât cred oamenii.
Ochelari bifocali.
Jim nu putea citi fără ei.
Se gândea să se opereze
dar îmi plăcea cum îi stă cu ochelari.
A amânat operaţia din pricina mea.
Îi plăceau caii?
Ne plăcea să călărim împreună.
Voiam să călătorim pe coastă în toamna asta.
Pare scump.
Da.
Îl purta doar la serviciu.
Este o bijuterie cu ceva gravat pe spate.
Ce reprezintă gravura?
E un taur.
Un cadou din parta companiei Lynch-Halstead.
Cam prea opulent pentru gusturile lui Jim.
Jane?
Vă mulţumim pentru timpul acordat, dnă Medina.
Ceasul pe care mi-l amintesc arăta exact la fel.
Avea aceeaşi gravură pe spate ca al lui James Medina
- şi al lui era de la Lynch-Halstead. - Mulţumesc.
În urmă cu ani de zile
probabil că am realizat o "citire" parapsihică
- pentru cineva care lucra în firmă. - Nu ştii cine?
Nu-mi amintesc.
Am încercat să îi văd chipul femeii, să-mi amintesc numele ei.
Doar că... nu o pot face.
Dar te-a plătit
şi a fost rănită atât de rău încât încă îţi poartă ranchiună.
Probabil.
- E orb. Ia-l mai uşurel. - Scuze.
E în regulă. Eşti bine.
Păstrezi vreo evidenţă a tuturor clienţilor
- sau "subiecţilor", cum le spui tu? - Da, era o necesitate.
Trebuia să păstrez urma minciunilor pe care le spusesem deja.
Unde e evidenţa?
Probabil pe un disc în cutiile de acolo, cred.
Van Pelt, de ce nu-l ajuţi pe Jane să îşi găsească evidenţa?
Poate cineva să îmi facă mai întâi o cană cu ceai?
Ăsta e un "da"?
Rigsby.
Mulţumesc.
- Ai pus lapte în... - Laptele e primul. Da.
Cum ai cerut.
Sigur apa a fiert...
Dacă fierbea? Da.
- Are un gust ciudat. - Are un gust ciudat?
Jane, trebuie să îţi cer un serviciu.
Trebuie să...
Trebuie să afli de la Van Pelt
detalii despre tipul cu care se vede. Ce scor i-a dat.
Ce scor?
- Dacă e serios. Dacă sunt... - Întreab-o singur.
Sigur că da. Nu, haide. Ştii cum stă treaba.
Relaţiile între colegi sunt interzise.
- Ce eşti tu, bărbat sau şoarece? - Bărbat, evident.
- Pe mine m-ai fi păcălit. - Dacă e cel de la personal, îl ucid.
Asta este o afirmaţie puternică şi romantică.
Femeilor le place un bărbat care ar ucide pentru ele.
- Van Pelt! - Nu!
- Ce? - Nu, nu.
- Crede-mă. Mierea e mai bună. - Nu.
Ce este?
Grace, o întrebare personală.
Rigsby şi cu mine ne întrebam...
cu cine te sărutai lângă măsuţa cu cafea?
Nu e treaba voastră.
- Nu e de la personal? - De la personal?
Nu, nu lucrează aici. Nu e treaba voastră.
Slavă Domnului pentru asta.
- Nu e nevoie să moară. - Nu fi aşa de sigur.
Vei vedea. Sinceritatea e cea mai bună.
Da, sincer aş vrea să îţi trag una acum.
Să te vedem.
Dar mă poţi duce mai întâi pe canapea, te rog?
- Da. - Mulţumesc.
- Eşti în birou. Masa e la stânga. - Da.
- Iată canapeaua. - Bine. Te pricepi la asta.
Mulţumesc. Îţi mulţumesc pentru minunatul tău ceai.
Ai fost crud. De ce ai făcut asta?
Asta e problema cu orbirea. Mă face să fiu răutăcios.
Îmi pare rău.
Dar voi doi trebuie să vorbiţi.
Nu avem despre ce să vorbim.
Ăsta este?
Scuze.
Un CD alb cu "RPB" scris pe el cu negru?
S-ar putea. Şi aveţi despre ce vorbi.
Cum ar fi?
E serioasă relaţia dintre tine şi tipul cu cafeaua?
E prea devreme să-mi dau seama.
Aş vrea să îl cunosc. La ce etaj lucrează?
E avocat.
Era doar în vizită.
Fără supărare, dar de când viaţa mea personală
te priveşte pe tine... sau pe Rigsby?
Păi eu... sunt curios.
Dar Rigsby... te iubeşte.
E doar speriat de angajamentele emoţionale.
Şi tu eşti atrasă de el, dar îţi reprimi sentimentele
- şi te închizi în tine emoţional. - Serios?
Din pricina unei traume din trecut
despre care nu ai vorbit cu nimeni,
nici chiar cu tine însăţi.
Scuze. Gândeam doar cu voce tare.
Ce? Nu te ascultam.
Cum îl cheamă?
- Dan. - Dan?
- Îl pot întâlni? - Dacă doreşti.
- Aş dori. - Iată lista cu clienţi.
O voi compara cu situaţiile de la Lynch-Halstead.
O potrivire.
Amândoi aţi avut acelaşi client cu ceva timp în urmă... Carol Gentry?
Carol Gentry.
Te iartă, Carol.
Mama ta te iartă cu adevărat.
Nu înţeleg, dle Jane.
Mă iartă?
Da. Asta spune.
Şi cred că e sinceră.
Era o femeie rea,
dar am iubit-o ca o fiică bună.
Ce-am făcut de ar trebui să mă ierte?
E greu de acceptat, Carol,
dar oamenii nu se schimbă când trec în lumea de apoi.
Devin doar esenţa a ceea ce au fost.
Mama ta a fost o femeie foarte complicată...
Mă iartă?
Căţeaua aia dementă mă iartă?
Oamenii sunt foarte complicaţi.
Nu-i aşa?
Mă tem că doar atâta timp avem săptămâna asta, Carol.
Bine. Da.
Îmi pare rău. Eu doar...
E în regulă. Respiră.
Mai vorbim data viitoare, bine?
- Da. - Bine.
Bine.
- Mulţumesc, dle Jane. - Mulţumesc.
Jane? Eşti bine?
Jane?
Eşti bine?
Da, da, sunt bine.
Sunt bine.
Jane! Jane?
Se simte bine?
Sunt 100% bine. Nu e nevoie să mă trimiteţi înapoi.
Dle, cred că ar trebui să fie în spital.
Se va duce dacă îi ordoni tu.
Aş putea, dar cineva a încercat să îl ucidă, îţi aminteşti?
Îl putem apăra aici... E mai puţin scump.
Mulţumesc, Virgil.
Bine, dar ăsta e un favor. Dacă mori în acest departament,
eu sunt responsabil. Eu întocmesc toate hârtiile.
De fapt, dacă moare din oricare motiv,
duceţi-l într-o zonă publică, bine? Aş fi foarte recunoscător.
Sper că zâmbeşte.
Am de mers undeva.
Oare nu avem cu toţii?
O mână de ajutor?
Doar bastonul. Doar bastonul.
Mulţumesc.
Am început să ne interesăm de fosta ta clientă, Carol Gentry.
Nu este suspectă.
Lynch-Halstead a fost o vreme firma ei de brokeraj.
E doar o coincidenţă. Nu este suspectă.
- Cum poţi fi atât de sigur? - Carol Gentry s-a sinucis acum opt ani.
Nu avea rude.
Mai sunteţi cu toţii aici?
Da, suntem toţi aici.
Bine.
Deci ne-am întors de unde am plecat?
Nu chiar. Van Pelt a cercetat ceva mai în amănunt.
Am verificat numele soţilor.
Şi am mai descoperit ceva.
Aveai o clientă pe nume Jill Lamont.
Soţul ei era Paul Krager.
- Şi lucra la Lynch-Halstead. - Jill Lamont?
Da.
Mai spune-mi ceva despre soţul tău.
Mă iubeşte, îşi iubeşte fiul.
Familia este totul pentru el.
Dar am observat o schimbare...
în ultima vreme.
Ce fel de schimbare?
Pare...
preocupat.
Şi de asta ai început să te întrebi
dacă nu cumva te înşeală?
- Da. - Bine.
Încep să simt ceva.
Trebuie să simţi alături de mine.
Aici.
Da, simt ca Paul nu a fost
100% sincer cu tine.
Nu a fost fericit.
Ştii asta, nu-i aşa?
Da.
Simţi că există altcineva în viaţa lui?
- Simţurile tale nu mint niciodată. - Da.
- Da, simt. - Bine.
Există altcineva.
Mă părăseşte?
Trebuie să vorbeşti cu el, Jill.
Spune-i lui Paul să nu distrugă ce aveţi voi doi.
Paul Krager e un nume pe care nu l-am mai auzit de ceva vreme.
- Nu mi-a trecut prin cap. - Ce ştii despre viaţa lui personală?
Cu toţii am făcut greşeli de-a lungul anilor.
Portofelele grase şi vinul bun îi pot face asta unui bărbat.
- Te referi la divorţul lui? - Nu a fost un divorţ. Ci un masacru.
Soţia lui s-a recăsătorit, cred.
Dar întreaga lume a lui Krager s-a dezintegrat.
Nu şi-a mai repus cariera pe picioare.
De fapt, a luat-o razna, ca să fiu sincer.
A trebuit să renunţăm la serviciile lui.
- Cine anume l-a concediat? - Dacă mă gândesc, Jimmy Medina.
Jim a "hăcuit" multă lume pe aici.
Partea neplăcută o jobului.
Aveţi idee unde îl putem găsi pe Krager acum?
Ultima oară cineva îl văzuse la o cantină a săracilor
de sărbători.
Trăgea foloase din mila Domnului, dacă ştiţi ce vreau să spun.
Lynch avea dreptate.
Doar taxele de judecată au ajuns pentru a-l duce pe Krager la ruină.
Soţia lui i-a luat fiul, s-a mutat în est şi s-a recăsătorit.
- Unde e Krager acum? - După ce am putut descoperi,
a fost aşa de devastat că şi-a pierdut familia
- încât lumea lui s-a prăbuşit. - Nu are o adresă permanentă.
Nu şi-a plătit taxele de ani buni.
Ultimul său angajator a fost Lynch-Halstead în 2001.
L-ai nenorocit bine de tot.
Da, aşa am făcut. Mulţumesc.
Nu, doar ai confirmat ceea ce ea ştia deja în adâncul sufletului.
A încercat cineva să ia legătura cu Jill Lamont?
Da, i-am lăsat un mesaj. Încă nu a răspuns.
L-am dat în căutare pe Paul Krager.
Cho şi cu mine vom urma câteva piste.
Tu vei rămâne aici.
Nimeni să nu-l ducă nicăieri. Să nu se agite absolut deloc. E clar?
- Clar, şefule. - Clar, şefule.
Absolut clar.
Ai văzut câţi clienţi a avut Jane?
Da, cred că a ajutat mulţi oameni.
Nu sunt aşa de sigură.
Bună. Te pot ajuta?
- Dan. Bună. - Bună.
Bună. Ce cauţi aici?
Eram sus, la o altă întâlnire.
M-am gândit să trec să te salut.
- E în regulă? - Da, absolut.
Doar că m-ai surprins.
Prezintă-mă colegului tău,
- care se holbează aşa de ciudat la mine. - Da.
Agent Rigsby?
El e prietenul meu, Dan Hollenbeck.
- Mă bucur să te cunosc. - Bună. Ce mai faci?
Excelent. Tu?
Bine. Da.
- Deci... - Eşti avocat?
Da.
Îmi pare rău. Avem vreo problemă?
Nu. Niciuna. Trebuie să avem de toate pe lume, chiar şi avocaţi.
Ajunge.
A fost o plăcere să te întâlnesc, agent Rigsby.
Putem...
Putem să vorbim puţin între patru ochi?
Nu ştiu dacă este o idee...
- aşa de bună. - Te rog?
Ştii ce? Îmi pare rău. Noi doi chiar avem o problemă.
Nu este una gravă, dar trebuie să discutăm.
- Nu e grav, promit. - Bine atunci.
- Nu, nu e bine. - Nu e grav. Jur.
Nu-i nimic, Grace. E în regulă.
Bine.
Deci iată-ne.
Vorbeşte.
Nu te cunosc, Dan.
Poate eşti un tip de treabă. Aşa sper.
Nu ştiu. Pentru că dacă o răneşti pe Grace Van Pelt,
te voi găsi şi te voi face să suferi
pentru că ea înseamnă mult... pentru unitate.
- Aşa că poartă-te bine cu ea. - Da, înţeleg.
Îţi apreciez grija.
Îţi pasă de Grace. Nicio grijă. Sunt...
Sunt un tip cumsecade.
Bine. Îmi pare rău că te-am luat tare.
În regulă. Trebuie să o spun, ştii?
- Câtă vreme ne înţelegem. - Da, sigur.
Înţeleg, da.
Mi-e aşa de jenă. Ce ţi-a zis Rigsby?
Nu ai de ce să fii jenată.
E un om bun la suflet. Îmi place.
Vrea doar să fii fericită... că altfel...
Şi ce ai zis?
I-am spus că voi face tot ce-mi stă în putinţă.
- Da? - Da.
Unde e mediul ăla
despre care mi-ai povestit? Abia aştept să-l cunosc.
Şi el voia să te întâlnească.
Jane?
La naiba.
Îmi pare rău. Nu ştiam dacă să te trezesc sau nu.
Sunt treaz.
Ai zis că vrei să te întâlneşti cu bărbatul cu care mă văd.
- Da. Vine? - E aici.
E aici? Acum?
Da.
Chiar aici.
Dan Hollenbeck, domnule.
E o adevărată plăcere să te întâlnesc.
Grace mi-a povestit aşa de multe despre tine.
Şi eu mă bucur să te cunosc, Dan.
- Mă scuzi că întreb... eşti... - Orb? Da, ca un liliac.
Temporar. Gândeşte pozitiv.
Da, pozitiv. Aşa este.
Van Pelt, unde este Rigsby?
Nu ştiu.
Probabil cumpără pizza, din câte îl cunosc.
Ai nevoie de el?
Lisbon? Cho?
Încă îl caută pe Paul Krager.
- Doar noi suntem aici. - Desigur.
Dan, strângi mâna cu putere.
Ai mână de om care munceşte.
Ai un miros slab de chimicale
dar porţi un costum italienesc scump.
Interesant.
Dan e avocat.
Unul începător. Fac lobby în Senat.
Dar eşti un tip priceput la munca manuală.
Probabil îţi place să construieşti lucruri.
Aşa cred.
Ce fel de lucruri construieşti?
Ştii tu... chestii.
Şi părinţii tăi? Unde sunt?
Sunt morţi.
Îmi pare rău dacă sunt pisălog.
Vreau să fiu sigur că Grace găseşte bărbatul potrivit.
Mi-e foame.
Cred că mă duc să îmi iau ceva de mâncare.
- Nu fi prostuţ. Îţi aduc eu ceva. - Nu, mă descurc.
Mă crezi prost? Dacă faci vreo mişcare greşită,
- o împuşc în cap. - Înţeleg.
Despre ce şuşotiţi?
Nimic. Ar merge nişte chipsuri.
De ce fel?
Nu am preferinţe.
E şeful.
Se pare că am dat lovitura.
L-am găsit pe Paul Krager.
Era obsedat de Jane şi de Medina.
Vă amintiţi că are un fiu?
Krager ne-a zis că acum locuieşte în oraş.
Îşi zice Dan Hollenbeck.
Van Pelt?
Îmi cer scuze.
Van Pelt?
A fost ciudat.
Nu înţeleg.
El este cel care a pus bomba.
L-a ucis pe James Medina şi acum a venit să mă ucidă pe mine.
Nici să nu te gândeşti.
Îmi pare rău că te-am minţit, Grace.
- Dar aveam nevoie de tine. - De ce?
Ca să aibă acces în parcare. Ţi-a folosit cardul de securitate.
Ticălosule.
- Rămâi calmă, Van Pelt. Te rog. - Grace, linişteşte-te.
Nu vreau să îţi fac rău.
Las-o baltă, Dan, te rog.
Am ajuns prea departe. Nu mă pot opri acum.
Nu mă face să te rănesc.
Fă cum zice el.
Acum eşti tare cumsecade, nu-i aşa?
Pentru ce mi-ai distrus viaţa?
Pentru că tata o înşela pe mama?
Mare chestie. Nu era perfect.
Şi pentru asta, a ajuns pe drumuri.
A pierdut tot!
Învăţam la cea mai bună...
cea mai bună şcoală privată din Los Angeles,
jucam fotbal cu copiii vedetelor de film.
Apoi a ajuns în Dogpatch, New Jersey,
cu mama mea înlăcrimată, fiind bătut măr
de nişte derbedei care nici măcar nu ştiau să vorbească englezeşte.
De ce? Pentru ca tu... a trebuit să fii cel care ştia tot.
Trebuia să îi spui mamei adevărul.
Îmi pare rău, Dan.
Sigur că da, când ai un pistol la tâmplă.
Scoate cătuşele.
Şi pune-ţi-le.
La spate. Lasă bastonul.
Bine. Poftim.
Să mergem.
- Unde mergem? - Undeva unde e linişte.
Nu-ţi va plăcea.
Unde ţi-e maşina, Grace?
În parcarea laterală. Un jeep cu numere de Iowa.
Nu ştiam că eşti din Iowa.
Sunteţi faimoşi pentru cartofi?
Ăla e Idaho, jeg ignorant!
Da? Şi pentru ce e faimos statul Iowa?
Pentru femeile credule.
- Nu e drept. - Mişcaţi-vă.
Tommy, mai eşti aici?
Bună ziua, dle Jane. Tocmai încuiam.
Aveţi nevoie de ceva?
Fugi!
Fugi, Grace!
Stai pe loc!
Bine, la dreapta, la dreapta.
Mă vei conduce la maşină.
Dar nu pot să conduc.
Ne descurcăm. Cheile, cheile.
În buzunarul din stânga al pantalonilor.
Scuze.
Le-am luat. Să mergem.
Bine, bine.
Jeepul e la dreapta.
L-ai văzut?
Bine. Ăsta e schimbătorul de viteze.
- Ai intrat? Grace, ai intrat? - Stai aşa.
Vertical sau orizontal?
Orizontal.
Sus, sus.
- Sus. - Bine.
Asta e... marşarierul.
- Bine? e liber? - Dă înapoi.
Da, încet.
Încet.
- Încet? Sau înapoi încet. - Încet, încet, încet.
Îmi cer scuze.
- Drept. - Bine, am înţeles.
Bine, drept, drept, drept.
Acum fă la dreapta. Virează la dreapta.
Nu, nu încă. Nu încă!
Hai! La dreapta!
Stai. Înapoi, înapoi, înapoi.
- Eşti bine? - Hai, înapoi, hai.
Înapoi, înapoi.
Haide.
Hai, hai, hai.
- Nu pot pleca. - Jane, nu!
Slavă Domnului, slavă Domnului.
Ce? Ce s-a întâmplat? S-a întâmplat ceva bun?
Nu am zis că fără agitaţie?
Eşti viu.
Eşti bine?
Da. Nu e nimic. Sunt bine.
Îmi pare rău.
Doamne, îmi pare aşa de rău.
E în regulă.
Îmi pare rău pentru asta.
- Trebuie să completez un formular H746B. - Da.
Nici nu ai idee
cât mă bucur să te văd, Rigsby.
Rigsby?
Eşti amuzant.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro